–Ni säger upp mig? –Vi erbjuder dig delägarskap.
–Det är Rebecka. –Mildred är död.
–Vad är det? –Jag måste hem. Till Kurravaara.
–Kurravaara? –Det är där jag kommer ifrån.
Detta är en sorgens dag.
Att ta farväl av en trogen arbets– kamrat. Andra av sin stora kärlek.
–Pappa, pappa! Nalle är hemma! –Hej, Nalle!
–Vad stor Nalle har blivit. –Nej, stor blir han aldrig.
Vad fan? Rebecka Martinsson.
Jag kom för Mildreds begravning.
Det var inte min utredning men brott vid fallolyckor är knepiga.
–Hur vet man att det var en olycka? –Blodet kom från ett jack i huvudet.
En träflisa i såret med spår av tvåkomponentslack.
–Inte ser jag nåt lack. –Nån flyttade kroppen.
Alltså har Mildred blivit mördad.
Mildred har ju alltid haft folk emot sig.
Nu senast var det jaktlaget.
Senast vi såg Mildred i livet är på eftermiddagen–
–när hon cyklade från kyrkan. Men ingen vet vart.
Hallå?
Och du är säker på att du inte vet vad det här handlar om?
–Nej. –Vi som inte ens brukar låsa.
–Hej. –Hej.
Jag hittade en plats. Det är... fullt med holländare. Där.
Uh–oh... Vem är det?
Det är till att vara poppis!
Vi tror att Mildred har blivit mördad.
Det var du som fann henne. Så kan du ta det igen från början?
Det har jag redan gjort.
Jag väckte Elliot, min son, och så gick vi ut bara.
Ja, ni hoppade ut genom ett fönster.
Ja, kanske det. Och så gick vi in i kyrkan.
Varför?
Jag vet inte. Jag har helt sinnessjuka mardrömmar.
Så du väcker din son, hoppar ut genom ett fönster–
–och flyr in kyrkan för att du har drömt nåt? Nej.
Du har sett nåt, Anki. Eller hur?
–Du fattar inte ett jävla skit. –Nej, jag gör inte det.
Inte fan hjälper du mig heller.
Anki, Mildred öppnade famnen för dig och Elliot, gav er beskydd.
Är inte du skyldig henne sanningen?
Vi tror att du såg nån. Nån som skrämmer dig.
Jag ser att din ex–man är belagd med besöksförbud.
Hur tycker du att det fungerar?
–Han slår ihjäl mig. –Det kommer vi inte tillåta.
–Var bor du nu? –Prästgården.
Men vi blir utslängda den sista–
–när den nya prästen och hans jävla fru flyttar in.
Jag vill ha ny adress. Jag vill ha nytt namn, nytt liv.
Du får polisbeskydd tills det här är över, tro mig.
–Jag såg bilen. –Vems bil?
Ja, vem fan tror du? Magnus bil.
–Vad är det för bil? –En Volvo. Silver–metallic.
Han kommer att slå ihjäl mig.
Han kommer inte slå ihjäl dig.
Anna–Maria Mella, Kirunapolisen.
Vi skulle vilja ställa några frågor om Mildred Nilsson.
Det var som fan. Nån fimpade svartrocken. Är det så?
Kan du berätta om din och Mildreds relation?
Vi hade ingen jävla relation. Jag och Anki hade lite problem.
Inte värre än vad du har med din kärring.
Jag lever ensam. Med två katter.
När Mildred hade stökat runt i huvudet på Anki–
–var det inte läge för nån familjeterapi direkt.
Hon tog ungen och försvann till prästgården.
Du blev så arg att du punkterade Mildreds bil–
–och hotade att skjuta in skallen på din fru och Mildred.
–Och satte eld på prästgården. –Det där var fan inte jag.
Ett vittne såg dig vid prästgården samma natt som Mildred dog.
Synd att ert "vittne" är dokumenterat paranoid.
Jag var hos Robban Myrberg i Arjeplog.
–Och gjorde vadå? –Söp.
Jag var för full för att fara hem.
Okej. Jag hatade Mildred.
–Men vem fan gjorde inte det? –Nån särskild du tänker på?
Ni skulle ha hört snacket vid älgjakten.
Hon ville ju dra in arrendet. Prata med hövdingarna i jaktlaget.
Oj, vad de ville knulla henne.
Där är jag.
–När jag var liten. –Vad fint.
Jag var också här med min pappa när jag var liten.
Det var som fan...
Prästen.
Okej, en gång till, avgörande.
Nej! En till.
Nej! Igen.
–Grattis. –Tack.
–Det blev lite kyligt. –Tycker du?
Tack så mycket.
–Så du är storjägare du? –Nja...
–Vad är det? –Pang.
Är det därför du haltar?
–Är det nån som har skjutit dig? –Ja.
–Vem då? –Nalle.
–Har du skjutit dig själv i benet? –Ja.
Det bär mig emot att tala illa om de döda.
Men hon sådde mycket förbittring och split här i byn.
Har du lust att utveckla det?
Ja, hon hade ju inte så mycket till övers för kulturen här uppe.
Hon skulle vända upp och ner på allt.
Du är kyrkans skogsvaktare? Och ordförande i jaktlaget?
Vad tyckte du om att hon ville dra in jaktarrendet?
Är det sant att du hatade Mildred Nilsson?
Är det inte lika bra att ni ställer frågan på en gång?
Vad gjorde du natten till den 23 juni?
Jag låg och sov!
Jag vaknade av polis och ambulans när de hade hittat henne.
Finns det nån som kan intyga det?
Ja, det skulle vara hunden då i så fall.
Mella! Jag har gått igenom Mildreds papper.
Håll dig undan och låt mig göra mitt jobb.
Du pratar med vittnen. Förstår du inte att det förstör utredningen?
Prästen Stefan Wikström och Mildred var oense om kyrkans jaktarrende.
Två präster som aldrig hade samma åsikt.
Men sen röstade Stefan ja till könskvotering i kyrkorådet–
–till flyktinghjälp, till fler kvinnojourer. Allt Mildred ville.
Jag tror att Mildred utpressade Stefan.
–Okej. –Nalle? Nalle!
Tommy? Kan du underhålla Nalle här ett ögonblick?
Ska jag...? Ja, absolut.
Tjenare! Tommy heter jag. Trevligt.
–Heja Lule. –Sa du "heja Lule"?
Du kan ju inte heja på Lule.
Kom så får du lite snutfika. Det här måste vi reda ut.
Här är det. "Av eld skall djävulen förgås."
Också anonymt.
Och så hittade jag det här bland Magdalenasystrarnas papper.
"Jag ber dig, förlåt för prästgården."
"Straffa inte min man för nåt som jag har gjort."
Och det här är undertecknat "Kristin Wikström".
–Det är samma handstil. –Så vad är det hon har gjort?
Det var hon som satte eld på prästgården.
Mildred måste ju ha kommit på henne.
Tänk skandalen om det kom ut.
Mot tystnad så tvingar hon Stefan att stödja alla hennes förslag.
Samtidigt som Stefan är nyinvald medlem i jaktlaget.
Som pressas av både Mildred och av jaktlaget.
Det här får vi ju ta tag i.
Ja, det är Stålnacke. Ja.
–Hej då. –Hallå där!
Du glömde din telefon.
–Tack. Hej då. –Hej.
Jo du... Den där skulle vi rekrytera.
Det är visst nån sån där hotshot–advokat i Stockholm.
Växte upp med sin farmor utanför Kurravaara.
Mamman tog livet av sig. Pappan dog i nån olycka.
Har alltid varit en udda fågel. Inte mobbad, men en särling.
Mildred var visst en stand–in–morsa, tror jag.
Hur går det på buggkursen, då?
Stegen sitter, men det gäller att vara lätt på foten.
Har du hittat nån tant då att vara lite lättfotad med?
Ja, du undrar om jag får ligga.
–Var buggar du, då? –Inte bugga, bara ligga.
Ni kan vänta.
Nej, men sluta nu!
Kristin Wikström? Anna–Maria Mella, Kirunapolisen.
Jaha... Ja, kom in.
Tjejer, går ni in på ert rum ett tag?
Ni skulle visst flytta in i prästgården.
Jo. Men det är ju en tjänstebostad och nån ska ju bo där också.
Ja, jag... Jag var inte helt mig själv.
Var det därför du försökte bränna ner prästgården?
Ja, det var ju ingen där. Ingen kom till skada.
Jag skulle ju aldrig...
Hon fick alla att tycka illa om oss.
Hon la ner bibelföreningen. Hon tog församlingslokalen.
Inte ens kyrkans handarbete fick jag ha kvar.
Allt skulle gå till hennes hemska systrar. Jag blev helt desperat.
Vi utreder inte mordbranden.
–Vad gjorde du på kvällen den 22? –Jag var här med barnen.
Och din man Stefan?
Kristin?
Han skulle bara åka och prata med henne.
Hon utpressade oss.
Och hon förödmjukade Stefan å det grövsta.
–Var är Stefan nu? –Jag vet inte.
–Har han nåt vapen? –Jo, ett nytt jaktgevär.
Och han har licens.
Och vad kör din man för bil?
En Volvo, silverfärgad.
Kontakta oss om du hör nåt från Stefan. Det är viktigt.
Vad ska ni hitta på för spännande, då?
Den där bössan har kommit.
Jag tog det där kikarsiktet ni rekommenderade.
Polisen är visst ute på byn och frågar och har sig.
Jo, vi hörde det.
De borde ha annat för sig än att utreda olyckor.
Folk blir ju uppstressade i onödan, så att säga.
Du... Vi måste komma iväg här nu.
Javisst. Vi ses, killar.
–Du har pratat med polisen. –Jag fattar ingenting.
–Vad skulle jag ha sagt? –Att jag hatade Mildred Nilsson.
Hur mycket skit har du inte ställt till med?
Är ni bättre än jag? Är ni finare?
Här. Din fega jävel. Slå!
Din jävla kvinnoplågare. Men slå då!
Du är utvald. Du vet det, va?
Inte många som får rå om hans favoritjacka.
Det var Mildred som hämtade hem Nalle. Jag var med.
Vart då?
När Nalle var liten så flyttade han till ett patienthem i Kiruna.
Jävligt deppigt. Lars–Gunnar orkade inte med honom när mamman dog.
Men Mildred var ju inte den som gav sig.
Lars–Gunnar kan verka bufflig, men Nalle stryker han som en kattunge.
Hej.
–Hej. –Hej.
Nalle? Ska du vakna nu?
Det är dags att fara hem.
Förlåt, jag var skitfull. Det var dumt.
Jag ville bara säga att jag saknar dig. Hej.
Meddelandet raderas.
Halloj. Allt väl?
Vad är det som händer?
Hej, Kristin.
Jag skulle vilja fråga dig en sak. Det här är viktigt.
Jag vill veta vilken tid Stefan åkte till prästgården den där kvällen.
Allt är mitt fel.
Var håller prästfan hus, då?
Jag kollade flygplatser, tåg, bussar. Han är som uppslukad av jorden.
Han kryper nog fram vad det lider.
Två personer från Vuolusjärvi är här. Det kan vara nåt.
Ja... Ni hörde ett oväsen?
–Det var ett skrik. –Ett skott var det!
–Två skott. –Men berätta du, då!
–När var det här? –I går natt.
Bilmotorn var på natten!
Skrik, skott, bilmotor. Tänkte ni inte på att ringa polisen?
Jo, men vi hade så jävla dålig täckning.
Men när vi såg den här prästen på löpsedeln så tänkte jag–
–att det är väl lika bra att åka in.
Jag sa åt honom att åka redan i går.
Du snackar som du luktar. Skit!
Jag har bär för 3 000 kronor i bilen. Kan vi åka hem nu?
Åka hem nu? Det kommer inte på fråga!
Ni ska ju peka ut på en karta varifrån skotten kom–
–var kojan ligger, om bilen var långt bort eller nära, exakta klockslag.
Vi ska gå igenom det här. Många gånger, noggrant. Är det uppfattat?
Bilen var i alla fall en diesel.
Svara.
Hej, du har kommit till Mella. Säg nåt efter pipet.
–Nämen, ni! Jag ska åka med. –Va?
Jag pratade precis med Mella.
Titta här. – Vad gör du här?
Mella ville att jag skulle vara med.
Okej. Skotten borde ju ha kommit härifrån nånstans.
Hej! Hej på dig.
Oj, vad fin du var! Ska du jobba?
Hundkär du också?
Det där är Tintin. Han är rätt ivrig att komma igång.
Hej. Rebecka.
Krister.
Vi börjar på södra sidan.
Jag fortsätter vidare mot landsvägen.
Skogsvägen ser ut att leda mot landsvägen.
Vi har hittat färska hjulspår i myrkanten.
Bra. Vänta lite. Jag ser nånting i viken norröver–
–nedanför våtmarken. Jag går ner.
Vad fan gör du här?
–Det var inte han. –Vad pratar du om?
Stefan åkte till prästgården mitt i natten–
–men Mildred dog vid åtta–niotiden på kvällen innan.
–Han var hos sin fru då. –Hur vet du att Kristin inte ljuger?
För att hon pekar ut Stefan som gärningsman–
–samtidigt som hon ger honom alibi utan att veta det.
Hur fan fick du tag på obduktionsprotokollet?
Ursäkta. Kan ni hjälpa till här?
Ta hit tekniker.
Nu ska du få se på fan.
Vad det än är där nere, så vill jag ha upp det nu.
Ta hit dykare – nu!
–Det ser ut som två dödande skott. –Avrättad som ett villebråd.
Jag behöver hitta hylsor och kulor så vi kan spåra vapnet.
Han var ju vid kyrkan på mordnatten. Måste ha stött på mördaren.
Ska du ha skjuts hem?
Nej, det är närmare till Poikkijärvi härifrån.
Då kan du åka med Krister.
Han bor i skogen vid Morrokajärvi. Det ligger ju på vägen.
Vill du ha skjuts? Det är på vägen så det går bra.
Gärna.
Det var min.
En riktig ensamhund, Tintin.
Brukar knappt se till nån annan än mig.
Jag hade en border collie när jag var liten. Zita hette hon.
Det är fina hundar. Lojala.
Jag skulle gärna ha hund igen, men jag bor i lägenhet i Stockholm.
–Nej, det går inte. –Nej.
Jaha. Så här bor du?
Vad mysigt.
Tack för skjutsen.
"Beviljat särskilt boende."
Överraskning...?
Teknikerna hittade en kula i blåbärsriset.
Kaliber 30–06. Vanligt bland jaktvapen.
Jag samkörde registren till ägare av jaktvapen och dieselbilar.
–236 i Sverige. –Och i Norrbotten?
28 personer. Kolla överstrykningen.
–Torbjörn Ylitalo? –Ja.
Det var som fan. Plocka honom direkt.
Torbjörn Ylitalo, du är gripen–
–misstänkt för mordet på Stefan Wikström.
Hallå? Lars–Gunnar?
Så där ja. Vad gjorde du i förrgår mellan 21:00 och 23?
I förrgår...?
Ja, jag var nog hemma och tittade på TV.
Hur kommer det att din bil befann sig vid Vuolusjärvi?
Det tror jag nog inte.
Vi har säkrat däckavtryck vid myren.
Jag hade lånat ut bilen.
Till Lars–Gunnar Winsa.
Gudarna ska veta att jag har letat efter det där brevet.
Var låg det?
Det låg i Nalles ficka.
Det är 40 mil till Lycksele djurpark.
Hon sa att jag hade blivit olämplig.
Kom och viftade med den där ansökan.
Det var efter den där jävla olyckan med geväret.
Nalle ville ju så gärna vara med.
Hon styrde och ställde med alla, Mildred.
Hon hotade att soc–anmäla om jag inte accepterade platsen.
Det blev helt svart.
Jag puttade till henne och hon bara flög.
Jag kommer att hinna dö där i fängelset.
Han... Nalle...klarar sig inte själv.
Han är ju så jävla snäll.
Bo på ett nerpissat jävla hem.
Nej!
–Kan jag hjälpa till med nånting? –Träffa Rebecka Martinsson.
Hon finns här borta.
Hej, Rebecka.
Jag kanske ska komma tillbaka lite senare?
Vet du om det finns några anhöriga?
Jag tror inte det.
–Nån kärleksrelation? –Inte vad jag vet.
Hon jobbar på en advokatfirma i Stockholm–
–som heter Meijer & Ditzinger.
Det är allt jag vet.
Hej.
Jaha. Här sitter du och gömmer dig då.
Jag har hämtat alla dina grejer på det där stället–
–i Poki... Så det är lugnt.
Vad fan... Rebecka.
Älskling. Vad är det?
Jag har pratat med de andra delägarna. De är helt införstådda.
Erbjudandet står kvar. Du behöver inte tänka på det alls.
Nu ska vi bara se till att du blir normal igen.
Jag menar inte att du är onormal på nåt sätt...
Du fattar vad jag menar.
Lägg på en liten rem nu, vi ska...
Vad är det?
Jag kan inte åka.
Nej...
Text: Pablo Diaz Bernal www.sdimedia.com